Hvor er min datter?
Hvis hun lider overlast, dræber jeg din kone.
Hvor er hun? Jeg vil have hende.
Skaf mig Toni Hamady.
- Hvem er det? - Yandar Akhmadov.
Klanoverhoved fra Grosnyj og onkel til ham her.
Så må man spørge: Hvem skal denne sympatiske gruppe besøge?
- Blod er udgydt. - I må give hånd på det.
Vælg et medlem fra hver familie og lad dem gifte sig.
Så vil fred og kærlighed råde.
- Glem det. - Det er ikke op til os.
Panserne er her! Fart på! Jeg venter ved udgangen.
Kun Toni kendte dit skjul.
Har min egen bror stukket mig? Ønsker du mig død?
- Jeg har ikke stukket dig. - Hvad hvis vi finder narko?
- Hvad ønsker De? - At De vidner.
- Jeg stikker ikke min familie. - Vi må kontakte kommunen.
- Begå nu ikke en fejl. - Hold Dem fra mit barn!
Man jager og jager, løber...
Så siger lægen, at det er for sent til de vigtige ting.
Du har vundet, Toni.
- Toni. - Lad os handle.
Du giver mig grunden. Jeg betaler kontant.
Det er min grund. Færdig.
- Du gør, som Toni siger. - Jeg skal have skaffet én af vejen.
I kender hinanden.
Hvem?
- Fred være med dig. - Og med dig.
Hvorfor har du bedt mig om at komme?
Jeg er her for at hævne min nevø, Zaur.
Han skulle eliminere din konkurrent.
I stedet tog han datteren.
Du ringede til Zaur og ville have den lille pige tilbage.
Tapa aflyttede telefonsamtalen.
Derefter forsvandt datteren, og min nevø var død.
Hvad har du at sige til det?
Ja, jeg var der.
Men da var Zaur allerede død.
Toni Hamady befriede sin datter og dræbte din nevø.
Det sværger jeg på.
Yandar, jeg vil give dig hele Hamady-klanen på et sølvfad.
Så kan du hævne Zaur.
Fint.
Men når Toni er død...
...overtager vi hans forretninger i Berlin.
Det er en aftale.
Goddag.
- Fred være med dig. - Og med dig.
- Fred være med dig. - Goddag.
- Træd frem. - Fred være med dig.
- Goddag. - En gave til Djamila.
Nøglen til vores lejlighed.
Dette er en god dag. Allah vil velsigne ægteskabet.
Velkommen.
Velkommen indenfor.
Goddag.
Jeg bevidner, at Muhammed er Allahs profet.
- Jeg beder til Allah. - Jeg beder til Allah.
Jeg beder til Allah.
Det er os en ære at fejre -
- at Maruf og Djamila skal indgå ægteskab.
Vi beder Allah velsigne dem med lykke -
- og med mange børn.
Samtykker du til ægteskabet, Djamila?
Må Allah velsigne dig.
Lad os indgå ægteskabet. Maruf.
Nu er I rette ægtefolk.
Du har indgået ægteskab.
Med min datter Djamila.
Jeg vil behandle Maruf godt.
Jeg vil tage mig af dig.
Ved at give medgift.
- 100.000 euro. - 100.000 euro.
Jeg giver Allah den fuldmagt.
- "Jeg er Maruf." - Jeg er Maruf.
Hun bliver gift med mig, ingen andre.
Jeg giver mit samtykke til at indgå ægteskabet.
Jeg vil tage mig af hende.
I både gode og onde tider.
Med en medgift på 100.000 euro.
Jeg har givet Allah den fuldmagt.
- Tillykke. - Tillykke.
- Mohammad.
Tillykke, Maruf.
- Djamila. - Tillykke, Mohammad.
Tillykke, Ali.
- Tillykke. - Tak.
Den mistænkte er ankommet.
Vent lidt, så er du sød.
- Hvad er det? - Kig i handskerummet.
Kom nu.
Vi har haft pas i otte måneder. Du ville jo ud til havet.
Glæder du dig?
Hvor meget? Giv mig en karakter, ligesom i skolen.
- Tak. - Tak, fordi du er her.
Tak for, at du skaber fred.
Jeg kører igen, men jeg må bruge en anden udgang.
- Fred være med dig. - Og med dig.
- Fred være med dig. - Og med dig. Hvad er det?
- Det handler om Amara. - Hvad sker der?
- Jeg skal bruge flere penge. - Penge?
Spyt så ud.
Det er ikke nok.
Latif...
Amara har mødtes med politiet.
Hvad er det, du siger? Hvad?
Se her.
- Hvor har du været? - Hvor er Adam?
Han ser fjernsyn.
Giv dem tøj på og kom.
Hvor skal vi hen? Zeina sover.
Hvor skal vi hen?
Sig noget til mig.
Latif, hvor skal vi hen?
Mener du virkelig det? Mødes du med panserne?
Nej, jeg gør ej.
Kutscha kom og truede mig.
Han truede dig...
- Jeg har hørt noget andet. - Hvad har du hørt?
Du sniger dig ud af lejligheden og sætter dig i svinets bil.
Nå, Amara?
Kutscha vil have mig til at vidne.
Jeg sagde, at det aldrig ville ske.
Hvorfor skal jeg høre det fra Baraa og ikke fra dig?
Fordi du næsten aldrig er hjemme og ikke snakker med mig, måske?
Amara...
- Jeg stoler ikke på dig længere. - Det skal du.
Jeg er din kone. Vi har to dejlige børn.
Vi er en familie. Hvorfor skulle jeg forråde dig?
Du er ikke ærlig.
Hvad foregik der med Vince?
Jeg skal være ærlig, siger du.
Ja, jeg ville stikke af med Vince.
Men det føltes forkert, og jeg valgte et liv med dig.
Fordi jeg elsker dig, og fordi vi fik Zeina.
Kig på mig.
Hvor skal du hen?
- Jeg vil ikke have dig i mit liv. - Vent, Latif.
- Det gør ondt! - Jeg vidste det. Jeg vidste det!
Jeg kunne se det i øjne. Jeg kunne se det!
Latif... Det er jo forbi...
Amara! Jeg støder dig bort.
Hvad?
Jeg støder dig bort.
Hvad med vores børn? Lad os køre hjem og snakke om det.
- Jeg støder dig bort. - Latif! Nej, lad være!
Nej! Adam, kom ud af bilen!
Latif!
Adam, kom ud af bilen! Adam, kom straks ud!
Luk døren op. Luk døren op!
Latif, lad nu være.
Vær nu sød, Latif. Luk døren op!
Latif... Nej! Nej!
Her er penge, pas og flybilletter.
Flyet går mandag morgen.
Når alt er faldet til ro, kommer jeg på besøg.
Tak, Ali.
Kan du se? Han holdt, hvad han lovede.
Se, Maruf. Hvad synes du om den her?
Med blomster.
Kan du lide den eller den?
Vi kunne tage et billede af os der.
Sig dog noget, Maruf.
Jeg er fuldkommen ligeglad.
- Smag på én. - Det er jo ikke en kage.
Den har forfulgt mig hele livet.
Ved alle lejligheder. Altid den kage med cocktailbær fra en dåse.
De skulle hellere købe skærekage fra Aldi.
- Er alt i orden? - Ja, alt er i orden. Tak.
Du er ikke den eneste, som bliver tvunget, okay?
Det er dit liv, og de ødelægger det.
De burde vælge kage og gifte sig!
Men Toni kan fortsætte som før!
Din onkel, Mohammad, han ejer ikke hjerte.
Det vigtigste er, at Mohammad får det, som han vil.
Jeg havde også en kæreste.
Jeg var 16 år.
Jeg blev gravid med hans barn.
Mohammad krævede...
...at jeg fik en abort.
Ved du, hvordan det er at tage livet af sit eget barn?
Jeg ville gøre alt for at komme væk fra Mohammad.
De er kun ude efter Toni og hans mest betroede folk.
Det har Yandar forsikret mig om.
Stoler du på ham?
Han vil have hævn for Zaur og de andre døde tjetjenere.
Han bør komme hertil.
Det betyder altså...
Når brudeparret er rejst, trækker vi os tilbage -
- og overlader slagmarken til tjetjenerne.
Det vil se ud, som om Toni blev dræbt i kamp mod tjetjenerne.
Hallo?
- Hallo? - Kalila?
Ja?
- Det er Djamila. - Hvem?
- Djamila. - Djamila?
- Jeg fik dit nummer af Maruf. - Okay?
- Er alt i orden? - Kan vi mødes?
- Ja, det kan vi godt... - Alene.
Hej.
Hvad er der galt?
Bryllupsfesten...
Den må ikke finde sted.
Hvorfor ikke? Hvad er der galt?
Sådan. Kan du se?
Når du gør det i Dubai, kan du se ægte fisk.
- Skal vi bade i havet? - Ja, derfor øver vi.
Dyp hovedet forsigtigt. Sådan, ja.
Toni?
Må jeg lige snakke med dig?
Serin. Kom lige op af vandet.
- Hvorfor? - Kom lige op, så er du sød.
- Hej, mor. - Hej, skat.
Hvad er der?
Jeg har begået en fejl. Mohammad ønsker ikke fred.
Han fortalte tjetjenerne, at du havde dræbt én af dem.
Bryllupsfesten er en fælde, så tjetjenerne kan tage hævn.
- Hvor ved du det fra? - Det fortalte Djamila mig.
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg skulle have lyttet til dig.
Du må ikke bebrejde dig selv.
Jeg vidste, at han ikke er en mand af ære.
Festen skal vel ikke afholdes?
Jo, den skal afholdes.
Hvordan går det, Kutscha?
- Kan du lide fodbold? - Nogle gange.
Man spiller en kamp.
- En vinder... - En taber.
- Sådan ser det ud. - Præcis.
Ved du, hvad der irriterer mig?
Når dommeren dømmer forkert.
Du kæmper jo for orden, ikke sandt?
En bande tjetjenere vil dræbe mig og min familie.
Du kan anholde dem alle sammen.
Tjetjenere interesserer mig ikke.
Jeg er interesseret i libanesere, i Hamadyerne.
Vil du have Hamadyerne?
Jeg vil tilbyde dig noget.
Jeg giver dig Abbas.
- Gud, hvor er du smuk! - Tak, kære.
Hvor skal du hen?
Jeg kører med Hamit. Jeg skal prøve det nye sæt.
Jeg glæder mig til at få det hele overstået.
Du skal ikke være bekymret.
- Efter i dag er det slut. - Forhåbentlig.
Vil du hjælpe mig med halskæden?
Stå ved siden af hinanden én og én!
- Tag billedet! Spaghetti! - Kom!
Stil dig ved siden af mig!
Du ser fantastisk godt ud! Smuk!
Må Allah beskytte dig! Held og lykke.
- Hvor er gommen? - Vent lidt, så kommer han.
Du er så flot!
Jeg har lagt en fold, løftet taljen og gjort jakken kortere.
- Vi har passene og flybilletterne. - Ja.
- Er du tilfreds med passet? - Jeg ser kriminel ud.
- Du er jo kriminel, skat. - Nej!
Og vi har en Polo.
For helvede, det er panserne! Lort!
- Du skal ikke være bange. - Fremad!
Kig på mig! Jeg elsker dig.
Jeg er ikke bevæbnet!
Han gør ikke modstand.
Endelig! Tak. Det var på tide. Nickel!
- Abbas er blevet taget. - Hvad siger du?
Hvad er det, du siger? Er Abbas..?
- Hvor? - Jeg fandt hans gemmested.
- Hvordan? - Jeg sporede ham.
Tjetjenerne er de næste.
Nå, tjetjenerne er... Sindssyge stodder.
- Vi er klar. - Giv grønt lys.
Der er givet grønt lys.
- Politi! - Ud af bilen!
I dækning!
Af sted!
Sæt dig i førersædet, du kører.
Sæt dig bag rattet, kom så!
- Du begår en stor fejltagelse. - Det gjorde du for længe siden. Kør!
- Hvor skal vi hen? - Kør lige frem. Start bilen.
- I er døde. - Ti stille og kør.
- Azad, hvor er I? - Vi kører ikke.
- Hvorfor ikke? Hvad sker der? - Bliv hjemme og slap af.
Først skal jeg giftes, og nu skal jeg sidde her? Hold op!
Er du en del af familien eller ej? Bare gør det, Toni beder dig om.
Jeg tilhører familien. Derfor skal du fortælle mig, hvad der foregår.
Bliv stående. Løft armene.
Du går forrest. Af sted.
Bliv stående.
Jeg vidste, at jeg ikke kunne stole på dig.
Du dræber tjetjenerne, og så vil du ikke engang indrømme det?
Ali, min ven.
Du har tydeligvis stadig ikke forstået...
...hvordan verden egentlig fungerer.
Du skal levere en tilståelse på video -
- hvis du har en snert af ære tilbage.
Du skal indrømme, at du dræbte tjetjenerne -
- så alle i Libanon får at vide, at du er en køter uden ære.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Jo, min ven...
Fordi du ikke har noget valg. Enten tilstår du på video...
...eller også...
...så dør din familie.
Hver eneste af dem.
Jeg hedder Mohammad al-Saafi.
Zaur arbejdede for mig.
Han begik en stor fejltagelse.
Han bortførte Toni Hamadys datter.
Derfor måtte jeg dræbe ham.
Derefter bragte jeg Serin Hamady hjem.
Skaf ham af vejen.
- Hvad er det? - De svarer ikke.
- Hvad mener du? - Mobilerne er slukkede.
- Hvad med butikken? - Der er lukket.
Det kan ikke passe. De har jo været væk i mange timer!
Det må være dem.
Junah...
Hvad er det, der foregår, Toni?
I må hellere tage til Libanon.
Vi ordner alting for jer.
- Hvad skal det betyde? - Det kan Hamit fortælle.
Toni? Hvad har vi gjort? Hvor er Mohammad? Toni?
Hvor er Mohammad?
Hvor er de andre?
Vi har ikke gjort noget galt!
Hvor er Mohammad...?
Min familie rejser tilbage til Libanon.
Jeg bliver her.
- Det er jo fint. - Ja.
- Jeg ville give dig nøglen tilbage. - Hvorfor? Det var en gave.
Det er din lejlighed.
Tak.
Okay.
Hav det godt.
Djamila?
Du ser meget smuk ud.
Du ser også helt okay ud.
Har du det godt?
Kalila, det er ikke din skyld.
Jeg skulle ikke have gjort noget.
Hvorfor skulle jeg blande mig?
Du gjorde det rette.
Du ville jo bare skabe fred.
Er det rigtigt, at de har taget Abbas?
Hvordan kunne det ske?
Det var mig, der sørgede for, at de kunne tage ham.
- Hvad? - Jeg vil tilbyde dig noget.
Jeg giver dig Abbas.
Hvorfor?
Fordi du er en god spiller. Men dommeren har dømt mod dig.
Hvad mener du med det?
Kutscha, du er et sygt menneske. Du har ikke længe at leve endnu.
Vi løber, som du sagde. Før eller siden er livet forbi.
Man har mange planer, og hvad end de er -
- skal man få gjort alt, før det hele er forbi.
Jeg kan hjælpe dig.
- Hvad er det? - Min opsigelse. Det går ikke mere.
- Jeg er ikke med. - Det var ikke Abbas Hamady.
Han skød ikke politibetjent Robert John.
Hvad for noget?
Kutscha har bevis på, at Vince Kerner tog våbnet -
- og satte dine fingeraftryk på det.
Hvorfor siger Kutscha det?
500.000.
Sådan noget gør jeg normalt ikke, men gamle regler gælder ikke altid.
Hvis Abbas var flygtet, skulle han leve et liv på flugt.
Hans hjem er i Tyskland, ikke i Libanon.
Du bliver frikendt.
Vi vil kræve erstatning for, at du var fængslet.
Det kan du takke din bror for.
Hvad hvis Kutscha havde nægtet?
Af og til må man sætte alt på ét bræt.
Men man skal vide hvilket.
Kalila...
Nu er spillet gudskelov forbi.
Det er overstået.
Kutscha, vi plejer at sige:
Lægen bestemmer ikke, hvornår du skal dø, det gør Allah.
Jeg ønsker dig alt godt.
- Låsen driller. - Onkel Kemal hjælper dig.
Har du set mine solbriller?
Jeg er bange for at flyve. Det er slemt.
- Den sidder fast. - Du har ikke kræfter nok.
- Jo, jeg har. - Sådan.
- Hvornår skal vi flyve? - Om tre timer. Kom så.
Vi må skynde os, Toni. Ellers kommer vi for sent.
- Jeg har to kufferter til. - Har du taget fliserne med?
De er der ikke.
- Kalila. - Hvad?
Du ser rigtig godt ud.
- Vil du lukke? Jeg kan ikke. - "Luk døren, solbriller..."
- Hvor er mine solbriller? - Køb dig nogle nye.
Vi må fikse den, når vi kommer hjem.
- Hvordan gør du? - Løft nedefra.
- Nedefra? - Jeg fandt dem!
Kalila!
Kalila! Kalila!
Kalila. Kalila...
Træk nu vejret.
Træk vejret.
Kemal! Kemal!
Kalila. Vær nu sød at trække vejret.
Kalila. Vær nu sød.
Vær nu sød at trække vejret.
Det skal nok gå. Vær nu sød, Kalila.
Søren B. Lykke BTI Studios