Var är min dotter?
Om nåt händer henne, dödar jag dig och din fru.
- Var är hon? - Jag vill ha henne tillbaka.
Ge mig Toni Hamady.
- Vem är det? - Yandar Akhmadov.
Gängledare från Groznyj och farbror till den här mannen.
Man undrar vem det trevliga resesällskapet ska besöka här.
- Blod har flutit. - Ni måste fatta varandras händer.
Ni ska välja ut en medlem från var familj och låta dem gifta sig.
Då kommer frid och kärlek att råda.
- Det kan de glömma. - Det bestämmer inte vi.
Snuten är här! Kom ut! Jag väntar vid utgången!
- Bara Toni visste om gömstället. - Har min egen bror förrått mig?
- Vill du att bror dör? - Jag har inte förrått dig.
Tänk om vi hittar narkotika här?
- Vad vill ni? - Att ni vittnar.
- Jag förråder inte min familj. - Vi kontaktar barnavårdsnämnden.
- Gör inga misstag. - Håll er undan mina barn!
Man jagar och jagar, går och går...
Och så säger läkaren att det är för sent för det viktiga i livet.
Du vinner, Toni.
- Toni. - Vi ska göra affärer.
Du ger tillbaka tomten, och jag betalar med kontanter.
Det är min tomt.
Gör som Toni säger.
Jag behöver hjälp. Det finns en som måste bort.
Ni känner varandra.
Vem?
- Frid vare med dig. - Och med dig.
Varför har du bett mig komma hit?
Jag är här för att hämnas min brorson Zaur.
Han skulle eliminera din konkurrent.
Men i stället kidnappade han dottern.
Då ringde du Zaur och ville ha tillbaka flickan.
Tapa avlyssnade samtalet.
Sedan försvann dottern, och min brorson var död.
Vad har du att säga om det?
Ja, jag var där.
Men då var Zaur redan död.
Toni Hamady befriade sin dotter och dödade din brorson.
Det har du mitt hedersord på.
Jag ska ge dig hela klanen Hamady på silverfat, Yandar.
Då kan du hämnas Zaur.
Okej.
Men när Toni är död...
Då tar vi över hans affärer i Berlin.
Då är vi överens.
God dag.
- Frid vare med dig. - Och med dig.
- Frid vare med dig. - God dag.
- Gå fram. - Frid vare med dig.
- God dag. - Här är en gåva till Djamila.
Nyckeln till vår lägenhet.
Det här är en bra dag. Gud kommer att välsigna äktenskapet.
Välkomna in.
God dag.
Jag vittnar om att Muhammed är Guds profet.
- Jag ber till Gud. - Jag ber till Gud.
Det är en ära att få fira -
- att Maruf och Djamila ska ingå äktenskap.
Vi ber till Gud att han ska välsigna dem med välgång och lycka -
- och att de ska bilda familj.
Samtycker du till äktenskapet, Djamila?
Må Gud välsigna dig.
Låt oss förrätta vigseln.
Maruf.
Ni är nu äkta makar.
Du har ingått äktenskap.
Med min dotter Djamila.
Jag ska behandla Maruf väl.
Jag ska ta hand om dig.
Genom hemgift.
100 000 euro.
Jag ger Gud den fullmakten.
- Säg: "Jag är Maruf." - Jag är Maruf.
Hon gifter sig med mig, ingen annan.
Jag samtycker till att äktenskapet ingås.
Jag ska ta hand om henne.
I nöd och lust.
Genom hemgift på 100 000 euro.
Jag har gett Gud den fullmakten.
- Gratulerar. - Gratulerar.
- Mohammad.
Gratulerar, Maruf.
- Djamila. - Gratulerar, Mohammad.
Gratulerar, Ali.
- Gratulerar. - Tack.
Den misstänkte har kommit.
Vänta lite.
- Vad är det? - Titta i handskfacket.
Gör det.
Vi har haft pass i åtta månader. Du ville ju till havet.
Är du glad?
Hur glad? Ge mig ett betyg.
- Tack. - Tack för att du finns.
Och tack för att du skapar fred.
Jag måste strax åka igen, men jag tar en annan utgång.
- Frid vare med dig. - Och med dig.
- Frid vare med dig. - Och med dig. Vad är det?
- Det handlar om Amara. - Vad har hänt?
- Jag behöver mer pengar. - Pengar?
Ut med språket.
Det räcker inte.
Latif...
Amara träffar snuten.
Vad är det du säger?
Titta.
- Var har du varit? - Var är Adam?
Han tittar på TV.
Klä på barnen och följ med.
Vart ska vi? Zeina sover.
Vart ska vi?
Prata med mig.
Vart ska vi, Latif?
Är du inte klok? Träffar du snuten?
Nej, det gör jag inte.
Kutscha var hos oss och hotade mig.
Han hotade dig...
- Det var inte det jag hörde. - Vad har du hört?
Du smyger ut ur lägenheten och sätter dig i snutens bil.
Amara?
Kutscha ville att jag skulle vittna mot er.
Jag sa bara att jag aldrig skulle göra det!
Varför får jag höra det från Baraa och inte från dig?
Därför att du nästan aldrig är hemma och inte pratar med mig. Eller hur?
Amara...
- Jag litar inte på dig längre. - Det måste du. Jag är din fru.
Vi har två barn. Vi är en familj.
Varför skulle jag förråda dig?
Du är inte ärlig.
Vad hände med Vince?
Du vill att jag ska vara ärlig.
Ja, jag ville rymma med Vince.
Men det var fel, och jag valde ett liv med dig.
För att jag älskar dig, och vi fick Zeina.
Se på mig.
Vart ska du?
- Ut ur mitt liv. - Vänta, Latif.
- Det gör ont! - Jag visste det.
Jag visste det! Jag såg det i dina ögon!
Jag såg det!
Latif... Det är slut med...
Amara!
Jag förskjuter dig.
Va?
Jag förskjuter dig.
Men våra barn, då? Vi kan väl åka hem och prata om det?
Jag förskjuter dig.
Latif! Snälla, gör det inte!
- Nej! - Adam, gå ur bilen!
Latif!
Gå ur bilen, Adam! Gå ur bilen genast, Adam!
Öppna dörren! Öppna dörren!
Snälla Latif...
Snälla Latif! Öppna dörren!
Latif... Nej!
Här är pengar, pass och biljetter.
Flyget går på måndag morgon.
När allt har lugnat sig kommer jag och hälsar på dig.
Tack, Ali.
Ser du? Han höll sitt löfte.
Titta, Maruf. Vad tycker du om den?
Med blommor.
Tycker du om den eller den?
Där kan vi ta ett kort på oss.
Säg nåt, Maruf.
Det spelar ingen roll för mig.
- Smaka på en. - Det är ju ingen kaka.
Den har förföljt mig hela livet.
Varenda födelsedag och bröllop, alltid kakan med burkfruktcocktail.
De kunde hellre ha köpt industrikakor från snabbköpet.
- Är allt som det ska? - Jadå. Tack.
Du är inte den ende som blir tvingad.
Men det är ditt liv. Och de förstör det.
De borde välja tårta. De borde gifta sig!
Det viktigaste är att Toni får fortsätta som förr!
Och din farbror, Mohammad, han har inget hjärta.
Det viktigaste är att Mohammad får som han vill.
Jag hade också en pojkvän.
Jag var 16 år.
Och så blev jag gravid.
Mohammad ville...
Han ville att jag skulle göra abort.
Vet du hur det är att döda sitt eget barn?
Jag hade gjort allt för att komma bort från Mohammad.
De är bara ute efter Toni och hans mest betrodda män.
Det har Yandar försäkrat mig om.
Litar du på honom?
Han vill bara hämnas Zaur och de andra döda tjetjenerna.
Och då ska han komma hit.
Det betyder alltså...
När brudparet är borta drar vi oss tillbaka -
- och överlåter slagfältet till tjetjenerna.
Då ser det ut som att Toni blir dödad i kriget mot tjetjenerna.
Hallå?
- Hallå? - Kalila?
Ja?
- Det är Djamila. - Vem?
- Djamila. - Djamila?
- Jag fick ditt nummer av Maruf. - Jaha?
- Är allt som det ska? - Kan vi stämma träff?
- Ja, visst. - Ensamma.
Hej.
Vad är det?
Bröllopsfesten...
Det får inte äga rum.
Varför då? Vad är det?
Så där, ja. Ser du?
När du gör det i Dubai får du se riktiga fiskar.
- Ska vi bada i havet? - Ja, och därför övar vi nu.
Försiktigt ner med huvudet. Så där, ja.
Toni?
Kan vi prata?
Serin. Gå upp en stund, är du snäll.
- Varför då? - Gå upp en stund.
- Hej, mamma. - Hej, gumman.
Vad är det?
Jag har gjort ett misstag.
Mohammad vill inte ha fred.
Han träffade tjetjenerna och sa att du hade dödat en av dem.
Bröllopsfesten är en fälla, så att tjetjenerna kan hämnas.
- Hur vet du det? - Djamila berättade det.
Jag är ledsen.
Jag borde ha lyssnat på dig.
Var inte ledsen.
Jag visste att han inte har någon heder.
Bröllopsfesten blir väl inte av, eller?
Jo, den blir av.
Hur är det, Kutscha?
- Gillar du fotboll? - Ibland.
Man spelar en match...
- En vinner... - En förlorar.
- Så är det. - Precis så.
Vet du vad som irriterar mig?
När domaren dömer fel.
Visst vill du ha ordning?
Ett gäng med tjetjener tänker döda mig och min familj.
Du kan gripa allihop.
Jag är inte intresserad av tjetjener.
Jag är intresserad av libaneser, familjen Hamady.
Vill du ta familjen Hamady?
Du ska få ett erbjudande.
Du ska få Abbas.
- Herregud, så vacker du är! - Tack, älskling.
Vart ska du?
Jag åker med Hamit. Jag ska prova den nya kostymen.
Det blir skönt när allt det här är över.
Du behöver inte oroa dig.
- I morgon är allt över. - Förhoppningsvis.
Kan du hjälpa mig med halsbandet?
Stå bredvid varandra!
- Ta kortet nu! Omelett! - Var med!
Stå bredvid mig!
Du ser fantastisk ut! Så vacker!
Må Gud beskydda dig! Jag önskar dig all lycka.
- Var är brudgummen? - Vänta lite, så kommer han.
Du är ljuvlig!
Jag har lagt in framtill, höjt midjan och gjort kavajen kortare.
Vi har passen och flygbiljetterna.
- Ja! - Är du nöjd med passen?
Jag ser ju kriminell ut.
- Du är ju kriminell, vännen. - Det är jag inte!
Och vi har en Polo.
Fan, det är snuten! Fan! Fan!
Var inte rädd!
Kom igen!
Se på mig! Jag älskar dig.
Jag är inte beväpnad!
Han gör inte motstånd.
Äntligen! Tack. Det var på tiden.
Nickel!
- Vi har tagit Abbas. - Vad säger du?
Vad är det du säger? Abbas?
- Var då? - Jag hittade hans gömställe.
- Hur då? - Jag kände honom.
- Och nu tjetjenerna. - Och nu tjetjenerna... Din bock.
- Vi är klara. - Sätt i gång.
Vi har fått klartecken.
- Polis! - Ut ur bilen!
Sätt dig i förarsätet, du kör.
Kom igen, sätt dig bakom ratten!
- Du begår ett stort misstag. - Det gjorde du för länge sedan. Kör!
- Vart ska vi? - Rakt fram först. Kom igen.
- Ni är döda. - Inget snack. Kör.
- Var är ni, Azad? - Vi åker inte.
- Varför då? Vad har hänt? - Skit i det. Ta det lugnt bara.
Först måste jag gifta mig, och nu ska jag bara sitta här?
Driv inte med mig!
Tillhör du familjen eller inte? Då får du acceptera det Toni säger.
Jag tillhör familjen. Därför ska du berätta vad det här handlar om.
Stå kvar. Lyft armarna.
Gå framför mig.
Stå still.
Jag visste att jag inte kunde lita på dig.
Du dödar tjetjenerna och erkänner det inte ens?
Ali, min vän.
Du har tydligen fortfarande inte förstått...
...hur världen faktiskt fungerar.
Du ska göra en bekännelse på film -
- om du har minsta heder kvar.
Du ska erkänna att du dödade tjetjenerna -
- så att de i Libanon får veta att du är en hund utan heder.
Varför ska jag göra det?
Jo, min vän...
För att du inte har nåt val.
Antingen erkänner du på film...
Eller...
...dör din familj.
Allihop.
Jag heter Mohammad al-Saafi.
Zaur arbetade åt mig.
Han gjorde ett stort misstag.
Han kidnappade Toni Hamadys dotter.
Därför måste jag döda honom.
Och så hämtade jag tillbaka Serin Hamady.
Få bort honom härifrån.
- Vad händer? - De svarar inte.
- Vad ska det betyda? - Mobilerna är avstängda.
- Och butiken? - Jag ringde, men den har stängt.
Det kan inte vara sant. De har ju varit borta i många timmar!
Det måste vara de.
Junah...
Vad är det som händer, Toni?
Ni gör bäst i att åka till Libanon.
Vi ska ordna allt för er.
- Vad ska det betyda? - Hamit kan berätta.
Toni? Vad har vi gjort?
Var är Mohammad? Toni? Var är Mohammad?
Var är Mohammad? Var är de andra?
Vi har inte gjort något fel!
Var är Mohammad?
Min familj åker tillbaka till Libanon.
Jag stannar här.
- Det är ju bra. - Ja.
- Jag ville ge dig nyckeln tillbaka. - Varför då? Det var en gåva till dig.
Det är din lägenhet.
Tack.
Då så.
Hej då.
Djamila?
Du ser väldigt fin ut.
Du ser också bra ut.
Allt väl med dig?
Du rår inte för det, Kalila.
Jag borde inte ha gjort nåt.
Varför blandade jag mig i?
Du gjorde allt rätt.
Du ville ju bara ha fred.
Är det sant att de har tagit Abbas?
Hur kunde det ske?
Det var jag som såg till att de fick honom.
- Va? - Jag ska ge dig ett erbjudande.
Jag ger dig Abbas.
Varför då?
För att du är en bra spelare.
- Men domaren har dömt emot dig. - Vad menar du med det?
Kutscha, du är sjuk. Du har inte lång tid kvar.
Sist sa du att vi springer och springer. Plötsligt är livet slut.
Man har så mycket för sig, och oavsett vad det är -
- ska man få gjort allt innan det är slut.
Jag kan hjälpa dig.
- Vad är det? - Min uppsägning.
- Nu förstår jag inte vad du menar. - Det var inte Abbas Hamady.
Han sköt inte polisen Robert John.
Ursäkta?
Kutscha har bevis på att Vince Kerner fick tag i vapnet -
- och preparerade det med era fingeravtryck.
Varför säger Kutscha det?
500 000.
Jag brukar inte göra sånt, men gamla regler gäller inte alltid.
Hade Abbas rymt hade han fått tillbringa sitt liv på flykt.
Hans hem är i Tyskland, inte i Libanon.
Ni blir frikänd.
Vi ska begära ersättning för er tid som intagen.
Ni kan tacka er bror.
Men tänk om Kutscha inte hade gått med på det?
Ibland får man satsa allt på ett kort.
Men man måste veta på vilket.
Kalila...
Nu är spelet över, tack och lov.
Det är över.
Kutscha, vi brukar säga...
Det är inte läkaren som bestämmer när man ska dö, utan Gud.
Jag önskar dig allt gott.
- Låset sitter fast. - Farbror Kemal hjälper dig.
- Har du sett mina solglasögon? - Kanske där.
Jag är så flygrädd. Det är riktigt illa.
- Det sitter fortfarande fast. - Nej, du tar inte i.
- Joho. - Så.
- När ska vi flyga? - Om tre timmar. Sätt fart.
Vi måste skynda oss, Toni. Annars kommer vi för sent.
- Jag har två väskor till. - Har du tagit med dig kaklet?
De ligger inte där!
- Kalila. - Ja?
Du är jättefin.
Kan du stänga dörren? Jag får inte till det.
"Stäng dörren, Toni. Glasögonen, Toni..."
- Var är mina solglasögon? - Du får köpa nya.
Vi lagar den när vi kommer tillbaka.
- Hur stänger du den? - Lyft den underifrån.
- Underifrån? - Här är de!
Kalila!
Kalila! Kalila!
Kalila.
Andas, snälla du.
Andas.
Kemal!
Kalila. Andas, snälla du.
Kalila. Snälla.
Andas, snälla du.
Det kommer att bli bra. Snälla Kalila...
Översättning: Anna Fotso Lundberg BTI Studios